Александър Пушкин
Пътни жалби

Превод от руски: Димо Боляров, —

chitanka.info

Пътни жалби[0]

Дълго още ли ще шетам —

ту в каляска, ту на кон,

ту във бричка, ту в карета,

ту в каруца, ту пешком?

Не в наследствена бърлога,

не до бащиния кръст

да умра, решил е бог, а

ще е нейде туй на път,

върху камък, под копито,

в планина, под колело

или пък в дере изрито

край запустено село.

Или чума ще ме пипне,

или зима вкочани,

или конят ще ме шибне

неочаквано встрани.

Или пък в гора злодеят

ще ме срещне някой ден,

или в карантина нейде

скука ще ме изяде.

Дълго ли, от глад подгонен

аз ще постя в блажен ден,

а московски вкусен спомен

ще дълбае злобно в мен?

Друго си е да си бъдеш

на Мясницка, па тогаз

селото да пообсъдиш

във следобедния час.

Друго си е ром със сладко,

нощем сън, а сутрин чай;

друго си е вкъщи, братко!…

Кочияш, по-живо дай!…

[0] Напечатано в „Северные Цветы“, 1832 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.